Tidligere på Stargate Atlantis.
Vi er de siste av de dere kaller Ancient- ene.
Det er mange Wraith- er igjen. Litt hjelp ville vært fint.
Vi skal eliminere Wraith- ene når det passer oss.
- De er ikke veldig Ancient- aktige. - Ancient- aktige?
Forhåpentligvis er dette bare begynnelsen på et...
- De er ikke mennesker. - McKay.
De er maskiner. Replicator- er.
Jeg er i Atlantis og må komme meg til Jorda. Hva gjør jeg?
Ettersom vi ikke lenger har en ZPM grunnet uforutsette omstendigheter-
- er mitt eneste valg å bruke Daedalus-
- og tilbringe de neste to ukene med å vente.
Fram til nå.
Jeg presenterer McKay og Carters intergalaktiske portalbro.
Trettifire portaler fra Melkeveien og Pegasus-
- har blitt strategisk plassert mellom våre to galakser.
Du går inn i portalen på en side... For eksempel, Atlantis.
...og hokuspokus.
En makro som jeg har skrevet-
- ber hver enkelt portal i serien om å lagre deg i bufferen-
- og sende deg videre til neste portal inntil du kommer hit.
Når du har ankommet Midway romstasjon, går du fra Pegasus-portalene-
- til Melkevei-portalene der en lignende makro...
Skrevet av meg igjen. ...sender deg til SGC.
Totalt tar det litt over 30 minutter.
Nå kan dere klappe.
Takk. Nok.
Midway romstasjon er ikke ferdig enda-
- så vi skal teste systemet med en Puddle Jumper.
- Om vi tar hist... - Slutt på visninga.
Testen skal til å begynne. Tilbake på post.
Akkurat.
Alt ser ut til å være...
Hva?
Det er et merkelig ekko på sensorene.
Det vil ikke påvirke testen, men...
Vi er klare.
Portalen er åpen. Makroen har blitt opplastet.
Greit, John. Du har klarsignalet.
Greit. Da setter vi i gang.
Vi har kontakt.
Oberst Sheppard, du er punktlig. Hva gikk det?
Det virket litt rart, men alt er som det skal være.
Klar til å gjennomføre den neste delen.
Laster opp makroen og aktiverer portalen.
Nei. Dette er rart.
- Skal jeg be ham om å vente? - Det angår ikke testen.
Det er bare at sensorene ikke fungerer rett.
Daedalus, jeg er klar.
Skal jeg gi klarsignalet?
Ja da. Går nok bra.
Han kan dra når som helst.
Oberst Sheppard, du har fått klarsignalet.
Jumper- en er på vei.
Han er sent ute.
Når du reiser tre millioner lysår, vet jeg ikke om det går an å være sen.
Ja, akkurat.
Du er bare sur fordi du ikke fikk fly jomfruturen selv.
General, jeg er ganske glad i både jomfruer og turer.
- Og begge samtidig... - Du er ikke en testpilot lenger, Jack.
Det sa presidenten også.
Innkommende ormehull.
Det var på tide.
Beklager, sir.
Oberst Sheppard, velkommen til Jorda.
- Takk, sir. Godt å være tilbake. - Du vet hvor du skal parkere.
Du får avlegge rapport når du er klar.
Ja, sir.
Oberst, vi mottar en melding.
Jumper 3 har ankommet Stargate Command.
- Oppdraget er fullført. - Det virket.
- Jeg har begynt på neste problem. - Og det er.?
Sensorene klarer ikke å fastslå hva det er...
...på grunn av dopplereffekten. - Hva mener du?
Jeg har oppdaget noe som har en fart på 99,9% av lysets hastighet.
Og det kommer hitover.
Vi har kontakt, sir.
- Oberst Sheppard er tilbake. - Velkommen tilbake.
Takk, oberst.
Jeg har med en pizza til Atlantis.
Med din tillatelse vil jeg komme meg tilbake før den blir kald.
Nei. Vi utsetter hjemreisen inntil videre.
Det ser ut som vi får besøk.
Å bevege seg så fort er en imponerende teknologisk prestasjon, -
- men veldig upraktisk-
- sammenlignet med å reise i hyperrommet.
Så raskt som romskipet er... Forutsatt at det er et romskip.
...vil det trenge en million år på å komme seg til Melkeveien.
Så nært lysets hastighet, har ikke relativiteten noe å si?
Jo. Folka ombord... Forutsatt at det er folk.
...vil bare oppfatte det som 12 år. Det kan de blåse i om de går i dvale.
Vel, de blåser ikke. Jeg mente det metaforisk...
Forutsatt at det er et romskip og at det er folk ombord...
- Hva skal vi gjøre? - Vi oppretter kontakt.
Og hvordan gjør vi det?
Sving opp og tut på dem så de ruller ned ruta.
Jeg mente kan vi tilpasse oss farten deres?
Nei. Vi ville blitt utsatt for de samme tidsforvrengningene.
Vi ville mistet kontakten med Jorda og Atlantis i årevis.
Kan vi ta igjen dem med hyperdrive- en?
Ja, men de suser forbi oss så snart vi er tilbake i vanlig rom-
- fordi våre sublight- motorer kommer seg ikke...
...nært lysets hastighet. - Vi kjører på for fullt...
...og kommer så nært som mulig.
Det kan fungere. Vi vil i alle fall få skannet romskipet.
Gjør det. Jeg skal melde ifra til Atlantis at du blir sen.
Fikk du virkelig tak i pizza?
Det vil være en skam om vi kaster bort den på grunn av...
Ja, ok. Først løser vi dette, så...
Sir, sublight- motorene går ikke raskere.
De passerer oss om tre, to, en.
Interessant.
- Hva da? - Om avlesningene er korrekte...
...og det trenger de ikke å være... - Rodney.
Der er et Ancient krigsskip.
Muligens av typen Aurora.
Hvem er i det?
Ancient- er formoder jeg.
De har ikke vært å se i over 10000 år.
Relativitet. For dem har det bare gått et par år.
- Har ikke de skipene hyperdrive- er? - Kanskje den ble ødelagt i kamp.
Det skjer jo støtt med oss. De kan ha mistet den underveis-
- og måtte fortsette nær lysets hastighet.
Det forklarer hvordan de kom seg en million lysår fra Pegasus.
Du har bedre kjennskap til hva de kan utrette, -
- men har et skip av typen Aurora nok kraft til å gjøre det du foreslår?
- Om de har en ZPM, så. - Det må vi finne ut.
Vi må sende dem en beskjed før de forsvinner.
For eksempel: " Vi er mennesker fra Jorda bosatt i Atlantis."
Enn om vi ber dem senke farta?
Oberst Caldwell, romskipet senker farta.
Kanskje de hørte meg?
Nei, de så oss.
Og de senker ikke bare farta. De står på bremsen.
Hva nå?
Ukjent fartøy, jeg er kaptein Helia av det atlantiske krigsskipet Tria.
Skipet vårt er skadet.
Vi har skannet deres fartøy og sett at dere kan reise i hyperrommet.
Vi har påbegynt vår deselerasjon.
Kan dere bistå med assistanse ved å gi oss skyss?
Ja, selvsagt.
- Jeg tror ikke hun kan høre deg. - Åpne en kanal.
Dette er oberst Steven Caldwell av jordskipet Daedalus.
Vi vil med glede hjelpe dere.
Vi skal få møte levende Ancient- er-
- som kan alt. Hva skal jeg spørre om først?
Det vil ta timer før vi har samme fart.
Du kan skrive ei liste i mellomtida.
Akkurat.
De var hardt skadd og på vei til Jorda da hyperdrive- en sviktet.
De bestemte seg for å ikke snu tilbake.
- Hvor mange overlevende? - Litt over 100.
Mitt folk har allerede hørt om dette. De tror at det er skjebnen.
At det markerer vendepunktet i kampen mot Wraith- ene.
Jeg vet ikke nå ikke helt.
Dr. Weir? Daedalus er klar til å stråle ned våre folk...
...og delegasjonen av Ancient- er. - Takk.
Dr. Weir, Ronon, Teyla, dette er Helia, kapteinen av romskipet Tria.
- Det er en ære å få møte deg. - Takk.
Jeg har hørt at dere har tatt godt vare på byen vår.
Vi gjorde det vi kunne med det vi hadde.
Jeg må snakke med lederen for ditt folk.
Jeg leder Atlantis-ekspedisjonen.
Du misforstår meg, dr. Weir.
Jeg må snakke med en som representerer din planet.
Det kan vi ordne. Men kan jeg spørre hvorfor?
Hvorfor har jeg ikke sett den før?
- Unnskyld, men hva er det som skjer? - Takk for alt, dr. Weir.
Men ditt formynderskap av byen er ikke lenger nødvendig.
Byen tilhører nå meg.
Vi kjempet med Wraith- kryssere, og de ble for mye for oss.
Vi var på vei tilbake til Atlantis-
- da vi fikk vite at evakueringen allerede var i gang.
Jeg bestemte meg for å reise til Jorda og møte dem.
Til og med da hyperdrive- en sviktet fortsatte vi.
Jeg kan ikke begynne å forestille meg-
- hva du og mannskapet ditt gjennomgår nå.
Vi er meget takknemlige, men vi har akkurat kommet hjem.
Hjem til et sted vi aldri trodde vi skulle se igjen.
Vi må ha litt tid for oss selv.
Du vet vel at vi har forsvart byen med vår egen blod og svette.
Dere innrømmer også at dere vekket Wraith- ene.
- Ja. - Og dere innrømmer...
...at dere stod bak skapelsen av Wraith- ene.
Om det ikke var for vår ekspedisjon, ville ikke Atlantis ha eksistert.
Ingen sier at byen ikke tilhører dere, eller at dere ikke hører hjemme her.
- Det vi sier er at... - Det vi ber om...
Det vi ber om er at dere lar oss være her.
Det er så mye vi kan lære fra dere.
Og vi kan tilby dere forsyninger og arbeidskraft.
Dere vil trenge det for å gjenoppbygge Atlantis.
Med tid skal folket ditt igjen få innpass her.
Men ikke i dag.
Du burde være der.
Jeg vet ikke om det ville ha utgjort en forskjell.
Ja. De vil ha oss vekk herfra.
Men hvorfor? De er bare 100 stykker.
De trenger oss kanskje.
Hva ville du ha sagt om du ble jaget på flukt-
- og fant en fremmed på sofaen når du kom tilbake-
- som spiser din ostepop og ser på din tv?
- Jeg har ikke et problem med det. - Nå lyver du.
- Hvordan gikk det, sir? - Dårlig.
Vi satt bare og hørte.
Det var i essens et møte om overgangen.
De trengte å vite hvor mye tid vi trengte for å pakke.
Jeg sa 48 timer, dersom dere ikke trenger mer.
Nei. Det burde være nok.
Vi skal ikke gjøre mer? Vi reddet dem, jo.
- Og de er takknemlige. - Ikke som jeg ser.
Fra deres synspunkt, dr. McKay, er de veldig sjenerøse.
Husk at vi var primitive jegere og samlere da de forlot Atlantis.
Om vi ikke hadde funnet dem, ville de vært der ute enda.
- Vi skulle ha etterlatt dem. - Dere føler at dere mister byen.
Dette handler ikke om byen, Richard. Dette handler om muligheten-
- til å snakke med og lære fra levende Ancient- er.
Der er villige, med tid, -
- til å slippe oss tilbake inn i byen. Men ikke nå.
Vi får alle fordelene med Atlantis med liten risiko og små utgifter.
Vi har jo vår egen galakse å ta vare på.
Oberst, jeg vil at du skal overse tilbaketrekningen.
- Ja, sir. - Sett i gang.
Kan jeg få snakke med deg?
Jeg ville ikke fortelle McKay dette. Han ville gjerne ha jobben.
Hvilken jobb?
Ancient- ene er villige til å la en person bli igjen som en slags...
...ambassadør. - Jeg vil med glede...
Det blir ikke du.
Er det noen som er bedre kvalifisert?
Nei.
Men I. O.A. vil ha Woolsey.
- Woolsey? - Ja.
For å gjenta Ancient- ene, de tror ikke du kan...
...gi slipp på det.
De skal bare stenge oss ut etter alt vi har vært igjennom?
Jeg vet.
Hør.
Du har gjort en fantastisk jobb og jeg beklager at det må ende slik.
Jeg får vel ta det som en trøst at dette ikke er den verste måten-
- denne ekspedisjonen kunne ha endt på.
Takk.
Har dere pakket ferdig?
- Jeg har ikke så mye å pakke. - Akkurat.
Det meste jeg eier er hos mitt folk.
Hvordan går det forresten?
Skal de la athosianerne bo på fastlandet?
De har funnet en fin planet som vi kan flytte til.
- En med sin egen Stargate. - Hvordan ble det mottatt?
Det var ikke den hjemkomsten som mitt folk hadde sett for seg.
Vil dere ha noe av dette?
Johnny Cash-plakat, rullebrett, sudokubøker?
Dere vet at dere kan bli med oss, ikke sant?
Jeg må være hos folket mitt.
Jeg kan ikke reise herfra før hver eneste Wraith er død.
Jeg måtte si det høyt.
Vi vil gjerne at du blir her hos oss, John.
Ja, men jeg tror luftforsvaret har andre planer.
Vi måtte også si det høyt.
Akkurat.
Vel...
Dette suger.
Ja.
Jeg er ikke flink til å si ha det.
Våre stier krysser nok igjen, John Sheppard. Det er jeg sikker på.
Før stiene våre skiller vei, kan dere hjelpe meg med eskene?
- Jeg spanderer pizza, øl og... - Popkorn?
Ja, popkorn for... Å, herregud.
Jeg ble tilbudt en stilling ved Masaryk Universitet rett før jeg dro.
Jeg får sikkert en jobb der.
Hva med deg, Carson?
Jeg ble tilbudt en kirurgistilling ved Stargate Command.
- Du? - Jeg vet ikke. Area 51, antar jeg.
Leke rundt med databasen vi tar med oss.
Jeg ser fram til å kunne fokusere på et problem om gangen.
Å måtte slokke branner støtt og stadig er frustrerende.
Jeg antar det. Jeg får vel ikke redde dagen-
- i siste liten like ofte på Area 51.
- Å, du får nok sjansen til det. - Ikke like ofte.
Det har vært en glede å jobbe sammen med dere.
Blant alle de...
Du begynner vel ikke å gråte?
- Å, han gråter. - Jeg vet.
Nå har du ødelagt det.
- Å, beklager. - Jeg skulle til å si noe.
Vi sees jo på den andre siden.
Selvsagt gjør vi det.
- Hva var det jeg tenkte? - Hva var det?
- Hva da? - Det du skulle si.
Si det. Jeg er nysgjerrig.
Jeg skulle til å si:
"Ha det, Rodney."
- Oberst. - Doktor.
- Kom inn. - Vi ligger godt foran skjemaet.
Vi vil være klare til å dra kl 08. Daedalus tar mesteparten av utstyret.
Folka reiser gjennom Stargate- en...
...takk til Ancient- enes nye ZPM. - Bra...
...antar jeg.
- Du takler det ganske bra. - Jeg er faktisk...
...forbannet.
Jeg har bare lest en fjerdedel av War and Peace.
Jeg vet ikke hva jeg skal finne på nå.
Hver eneste stat kommer til å tilby deg en jobb.
Ja, men det blir ikke som dette.
Det har du rett i.
Nå er det bare nedoverbakke. Du har nådd toppen.
"Livet er ikke rettferdig. Det er bare mer rettferdig enn døden."
- Oscar Wilde? - Princess Bride. En god film.
Er du klar til å reise kl 08?
Ja, det tror jeg. Du?
Bare en eller to... hundre ting å gjøre.
Jeg ser deg ved portalen.
Jordingsanlegget i sør ble skutt. Ikke vår feil.
- Dere må ordne det. - Vi finner nok ut av det.
- Ja, men dere burde også... - Rodney.
Greit. Jeg må dra.
Dere har vært gode venner til alle i denne galaksen.
Farvel.
Ha det bra.
Ha det.
CHEYENNE FJELLANLEGG
lkke trå på foten så skal du nok klare deg.
Si at du ikke angrep Ori- ene, Oberst.
Vi angrep ikke Ori- ene, sir.
Babbis drev og undersøkte noen rare planter-
- da han oppdaget at bakken var ustabil.
Han datt seks meter ned i en bekk.
Wallace prøvde å hjelpe ham opp da han mistet fotfestet...
...og brakk ankelen. - Jeg skjønner.
Hadde aldri trodde jeg skulle savne Rodney.
Alt blir ikke rett over natta.
Du får avgi rapport når Wallace er tilbake.
- Ja, sir. - Innkommende ormehull.
Vent litt. Du vil like dette.
Det burde være general O'Neill med en oppdatering fra Atlantis.
- Dro han tilbake, sir? - Woolsey trengte hjelp.
Ancient- ene synes visstnok at han er litt plagsom.
Hvem ville ha trodd det?
- General. - General.
- Er det Sheppard du har der? - Ja, sir.
Forhandlingene går stadig framover, men den store nyheten-
- er at Replicator-ene i Pegasus er på vei til Atlantis...
- ... for å angripe byen. - Å, ja?
De virker ikke særlig bekymret her.
- Hvorfor ikke? - De er Ancient-er.
Replicator-ene er programmert sånn at de ikke kan skade sine skapere.
Og de tror det er oss.
lfølge Helia kommer de til å få seg en skikkelig støkk.
Si til dr. McKay at om dere ikke hadde reddet Ancient-ene...
- ... og gitt dem byen tilbake... - Hadde vi kanskje mistet den likevel.
Akkurat. Vi må tilbake til forhandlingsbordet.
Mere snakking. O 'Neill, over og ut.
Sir, jeg forteller deg mer enn gjerne om Replicator- ene.
Det høres ut som om de har kontroll.
Ja, sir...
De har vel det.
- Jeg hater dette stedet. - Er det mulig?
Jeg mener det.
Du fikk jo alt du ba om, en egen lab.
- Den er for stor. - Håndplukkede assistenter.
Spyttslikkere hele gjengen.
Du får velge prosjektene selv.
Det er ikke sant.
Bortsett fra å dra tilbake til Atlantis.
Sannheten er den at jeg...
- Hva? - Ok, jeg vil ikke...
Jeg vil ikke kalle med selv ensom, men det er enkelte som jeg savner.
Meg?
Deg prater jeg med nå, og vi skal spise sammen i morgen-
- så jeg savner ikke deg,-
- men det er andre som jeg kanskje aldri får se igjen.
Elizabeth ringer ikke tilbake.
Jeg vet hva du mener.
Du får i alle fall dra til andre planeter med laget ditt.
Å, ja, for de er jo så fantastiske.
Greit. Vi snakkes i morgen kveld.
Vil ikke gå glipp av det.
Vet du, jeg...
Ja.
- Carson. - Hallo, Elizabeth.
For en overraskelse.
Du ringte ikke tilbake så jeg stoppet innom.
- Ja, beklager. Kom inn. - Takk.
Unnskyld rotet. Jeg forventet ikke besøk.
Vi var sju stykker i min familie. Hjemmet vårt var aldri så rent.
- Det går bra med deg, ser jeg. - Takk for at du lyver.
Hva synes du om SGC?
Bra. Det har bare vært seks uker så jeg har ikke kommet i siget.
- Det er interessant. Greie folk. - Bra. Det er bra.
- Enn du? - Å, jeg er veldig opptatt.
- Å, ja, med hva da? - Jeg har skrevet en del.
- Selvbiografien min. - Selvbiografien din?
- Om tida i Atlantis? - Ja, noe i den duren.
Og hvor skal du utgi den?
Det er vel mer for ettertida.
Og for meg selv. For å gi meg litt oversikt.
- Det hele skjedde så raskt. - Ja, det gjorde det.
Elizabeth...
...vi er alle litt bekymret for deg.
Bekymret for meg? Hvorfor det?
Du ringer ikke tilbake.
Når du møter folk, virker du litt utilnærmelig.
Jeg bare...
- Jeg prøver å komme meg videre. - Ved å skrive en selvbiografi?
Elizabeth, hvorfor har du ikke funnet en ny jobb?
SGC har bedt meg gi råd til I. O.A. og Homeworld Security...
...angående Ancient- ene. - Du trenger ikke være her.
Du kan innta en ny stilling og gi dem råd over en sikker linje.
Jeg er vel ikke klar enda.
Hør, Rodney kommer hit i morgen.
John og jeg skal spandere middag. Du burde bli med.
I morgen? Å, jøss. I morgen har jeg...
Jeg henter deg kl 19.
Det virker som et stort skip.
Er det nok med en Jumper for å avverge angrepet?
De kan ikke skade oss.
Jeg skulle hatt sånne fiender.
Vi har etablert kontakt, kommandør.
Dette er kommandør Helia.
Byen er atter en gang under atlantisk kontroll.
Trekk dere tilbake med en gang ellers vil vi...
De kan ikke skade dere, sa du.
Aktiver skjoldet.
- Du burde ringe henne. - Cadman, mener du?
- Dere var et søtt par. - Det fungerte ikke.
Det kan ha vært fordi vårt første kyss skjedde via Rodney.
Vi sverget på at vi aldri skulle nevne det igjen.
Det har jeg aldri gjort.
Vet dere hva? Det er sent.
- Når begynte du å sove? - Siden jeg kom tilbake.
Jeg har hatt mye å ta igjen.
Det har vært fint å se dere igjen. Takk for at du dro meg med.
Vi burde takke deg som spanderer middag.
Frekkas.
Sheppard.
McKay.
Hallo?
Jeg tok ikke med mobilen. Hva er det som skjer?
For 20 minutter siden fikk vi denne meldinga.
Atlantis er under angrep fra Replicator-ene.
De fant en vei rundt programmeringen sin.
Ancient-ene ble tatt på senga og har allerede tapt mesteparten av byen.
- Ber om å bli evakuert med en gang. - De kommer.
De kom seg ikke til portalen.
Jeg fikk beskjed om at de var programmert-
- sånn at de ikke kunne angripe Ancient- ene.
Hva i helvete skjedde?
Der er mulig at jeg, når jeg skrev om Niams kode...
Vi ga dem kanskje evnen til å forandre seg.
Du står bak dette?
Vi trodde det var den eneste måten å redde byen på.
De kan ha gjort det på egen hånd.
Spørsmålet er: "Hva gjør vi nå?"
Det er derfor jeg ba dere komme.
Jeg har mine ordrer.
Daedalus er allerede på vei. Det jeg må vite er:
"Hvordan får vi en atombombe forbi skjoldet?"
- Jeg vet ikke. - Jeg ba ikke deg om å komme, doktor.
Skal du bruke atombomber på Atlantis?
- Det er portalen til Jorda. - Og vi har en iris.
Ja, men takk til den intergalaktiske portalbroen din-
- trenger de bare å forandre makroen så kan de komme ut hvor som helst.
- Men de makroene er kompliserte. - De er kompliserte, dr. McKay.
De gjorde om på sin egen programmering.
De finner nok ut av det.
General O'Neill og Woolsey lever kanskje enda.
Jeg kjenner byen godt.
Gi meg 60 karer og et par av oberst Carters...
- Anti-Replicator våpen. - Ja, de.
Beklager, oberst. Jeg har mine ordrer.
Det er faktisk general O'Neills ordrer.
Daedalus vil være fremme om litt under fire dager.
Hvordan skal jeg få en atombombe forbi skjoldet?
De Replicator- greiene som du snakket om...
Vi kan kalle dem A.R. G- er.
Våpnet ødelegger koblingene mellom nanomaskinene.
Replicator- ene går i stykker.
Teyla og Ronon hjelper oss med glede om vi spør dem.
Vi må reise til Atlantis.
Men de kommer til å aktivere portalskjoldet.
Jeg lagde en bakdør i programmet etter at Kolya tok byen.
Jeg kunne få oss inn i portalrommet.
Landry var bekymret for at de kunne forandre på makroen-
- og reise hvor som helst i Melkeveien.
Kan du forandre makroen?
Kan vi reise hvor som helst?
Som, for eksempel, den athosianske bosettingen-
- hvor Teyla og Ronon er?
- Vi trenger en Jumper. - Og et par av de A.R. G- ene.
Og noen som kan sørge for at Landry ikke stenger irisen.
- Hypotetisk sett. - Selvsagt.
Jumper- en er bevoktet.
Vi må legges til på lista over autorisert personale.
Det er det bare en som kan.
- Du? - Nei. Hvorfor trodde du det?
- Det virket som det var det du mente. - Nei, dessverre.
Dr. Lee er den som studerer Jumper- en.
De nektet å sende den til Area 51.
Jeg kan legge til et av nøkkelkorta våre på lista, -
- men jeg må inn på kontoret hans.
- Ja, så? - Han er på kontoret sitt...
...så du må avlede ham. - Meg? Hvordan?
Jeg tenkte...
Jeg har aldri møtte en kvinne som er så interessert i World of Warcraft.
- Det er en lidenskap. - Som for oss alle.
Jeg er en nivå 75 mage, spesialisert i ingeniørkunst og smykker.
- Enn du? - Å, jøss, nivå 75.
Jeg er bare 50.
Jeg hadde betaversjonen av ekspansjonen-
- så jeg hadde et fortrinn.
Hvilken rase er du?
Mage.
Jeg prøver å få økt fortryllingsevnen min, -
- men det går dårlig.
- Å, der tar du nok feil, Bill. - Hva?
- Rodney. - Jeg håper... Beklager.
- Jeg håper jeg ikke er for frampå. - Å, nei da, bare vær frampå.
Vel, å, jeg...
Jeg vet ikke helt hvordan jeg skal si dette.
En sann mage sier det som det er.
Oi, har du sett klokka. Hvor forsvinner tida?
- Hva? - Vi er sent ute. Vi burde...
- Sees senere, Bill. - Ha det, Bill.
Wallace.
Hva gjør du her?
General Landry ville snakke med meg.
Å, ja. Beklager det der.
Drar du på oppdrag uten meg allerede?
Du burde ikke stå på den ankelen, gutt.
Men når general Landry sier nå, mener han nå.
Beklager dette også.
Han kan ikke fortelle Landry at han møtte oss.
La oss skynde oss.
- Dere klare? - Kjør på.
Hva i helvete?
General Landry til kontrollrommet.
De finner snart en vei rundt hack- en min.
Det går bra. Jeg trenger ikke mye tid.
- Hva skjer? - Portalen aktiverte seg selv.
- Det kan den ikke. - Jeg vet det, sir.
- Steng irisen. - Jeg kan ikke, sir.
Få det gjort, Walter. Gi deg, oberst Sheppard.
Det er en ordre.
Vil du vite hvor de dro?
Jeg vet det allerede.
Skilpaddene mine.
- Hva? - Jeg kjøpte et par babyskilpadder...
...og ingen vet at de må fôres.
Skilpadder tåler mye. De klarer seg nok.
Og de er gode i supper.
Jeg ville ha et kjæledyr, men jeg er allergisk mot katter-
- og jeg har ikke tid til en hund så det ble skilpadder.
Jeg har vel drept dem.
- Når som helst nå, McKay. - Jeg jobber så fort jeg kan.
Stakkars små.
Portalen til Melkeveien ble aktivert.
- Gjorde du det? - Nei.
Oberst Sheppard, jeg går ut ifra at du er ved Midway romstasjon enda-
- og venter på at dr. McKay skal forandre makroen sin.
Jeg vet hva du skal, oberst. Jeg ville faktisk kalt det modig.
Men om du ikke snur det skipet-
- og kommer tilbake nå, skal jeg sørge for at karrieren din i militæret er...
Nå vet jeg ikke hva han skulle si.
Ok, jeg er ferdig.
Greit. Siste sjanse til å ombestemme seg.
Greit. Da drar vi.
Jeg visste dere ikke ville komme til meg så jeg kom til dere.
Forholdet vårt har vært...
...anstrengt...
...men vi må legge det bak oss nå.
Må vi det?
Vennene deres har vendt hjem og dere måtte forlate Atlantis.
Spørsmålet er da:
"Hva skal dere gjøre nå?"
Vi hjelper mitt folk å gjenoppbygge.
Ja, men bosettingen ser ferdig ut.
Er rydding og snekring den beste måten å bruke evnene deres?
Kom til poenget.
Kom og jobb for meg.
Jeg vet hvorfor dere nøler.
Genii- ene har ikke akkurat vært galaksens store håp tidligere.
- "Tidligere"? - Vi blir sterkere for hver dag.
Vi planlegger en rekke operasjoner som kan lamme Wraith- ene.
Hva har du planlagt?
Jeg vil ikke gå inn i detaljer her, -
- men la oss bare si at det vil være farlig-
- og vi trenger de unike evnene deres.
Vi er ikke interessert.
Synd.
Men det overrasker meg ikke.
Tenk litt på det, Ronon.
Jeg lurer på om du vil like livet som bonde.
- Jeg jobber ikke for Genii- ene. - Vi skal ikke jobbe "for dem".
- Men "med dem". - Glem det.
Ettersom Atlantis nå tilhører forfedrene, -
- er Genii- ene den mektigste og mest organiserte gruppa-
- som kjemper mot Wraith- ene.
Forfedrene finner nok på noe.
Sant, men de trenger ikke, og har heller ikke bedt, om vår hjelp.
Det har Genii- ene.
Jeg vet du vil fortsette kampen, men mitt folk er bønder.
- Kanskje dette er feil sted for meg. - Det der lukter godt.
- Håper du sparte litt til oss. - John?
- Det er fantastisk å se dere igjen. - Og du.
Vi savnet det. Hva nå enn det er.
Noe er galt.
De skyter ut en energistråle-
- som ødelegger koblinga mellom nanomaskinene.
Spurte jeg om det?
- Ja, de virker godt. - Bra.
Så dere trenger oss fordi vi kjenner til byen?
Nei, fordi dere hører til på laget mitt.
Det kan være hundrevis av Replicator- er i Atlantis.
Vi har en god plan.
Jeg ville ikke bedt om hjelp om vi ikke hadde en sjanse.
O'Neill og Woolsey var i Atlantis da Replicator- ene angrep.
De er kanskje i live enda.
Pokker heller om Replicator- ene skal få ta hjemmet vårt.
Blir dere med?
Jeg har lastet opp GDO- en. Den senker skjoldet når portalen åpnes.
- Kom an. - Greit.
Aktiverer portalen til Atlantis.
Og...
Hva er det som skjer? Aktiver skjoldet.
- Det går ikke. - Det er bekreftet.
- Skjoldet er slått av. - Jeg håper planen din virker.
Da er vi to om det.
FORTSETTELSE FØLGER...
Tekst: SDI Media Group
[NORWEGIAN]